FOR EN DEL BJØRNEÅR SIDEN...
Vores sidste regntid.
Tænk engang, Pastuzo, om en måned er vi i London.
Hvor floderne er fulde af marmelade, og gaderne er belagt med brød.
- Har du læst bogen om London? - Jeg skimmede den.
Jeg bliver søvnig af at læse.
Men en by, der kan opfinde det her, er helt i orden, hvis du spørger mig.
Pastuzo, se!
Det... det er en unge. Lucy!
- Hejs mig ned. - Vær forsigtig.
Lavere, Pastuzo. Lavere!
Lucy! Lucy!
Jeg er bange for, at vi ikke skal til London alligevel.
- Hvorfor ikke? - Vi har en unge at opdrage.
- Hvordan er han? - Ganske lille.
Og ganske nysende. Men han elsker marmelade.
- Det er et godt tegn. - Ja, Pastuzo.
Hvis vi tager os ham, så skal han nok blive til noget.
Kære tante. Jeg håber, alt er godt på hjemmet for pensionerede bjørne.
Livet i London har været fantastisk denne sommer.
Jeg har virkelig fået styr på, hvordan tingene fungerer.
Og der er noget nyt at lave hver dag.
Ved du hvad, Paddington? Damptivoliet kommer til byen.
Jeg skal skrive om det i min avis.
- Hvem gider læse om det? - Alle.
De rejser verden rundt i damptog. Du ville elske det.
Det gør jeg, men sig det ikke til nogen. Det er ikke cool.
Vi kan alle tage med. Jeres far er god til at kaste kokosnødder.
- Han blev kaldt "Bullseye Brown". - Kokoskast er for de unge.
Jeg synes, du er i fin form af en mand på din alder, mr. Brown.
- Hvor gammel tror du, jeg er? - Omkring 80. Mindst.
Et øjeblik, unge bjørn. Bad jeg dig ikke om at vaske dig bag ørerne?
Det har jeg gjort, mrs. Bird. Hvordan i alverden er den havnet der?
Jeg føler mig hjemme i Windsor Gardens.
- Bonjour, mademoiselle! - Godmorgen, Paddington.
- Jeg har morgenmad til dig. - Tak. Dine sandwicher gør mig glad.
Godmorgen, dr. Jafri. Du har vel ikke glemt nøglerne?
- Nøglerne? Nøglerne! - Godt reddet.
- Tak, Paddington. - Selv tak. Pragtfuld dag, oberst.
Er det? Herligt.
- Hvordan gik din date, miss Kitts? - Han var ikke den rette, men...
- Der er flere fisk i havet. - Nemlig.
- Godmorgen, Paddington. - Godmorgen, mr. Barnes.
- Farvel, Paddington. - Au revoir, mademoiselle.
- Test mig. - Fra Baker Street til Big Ben?
Den er nem. Drej ind på Portman Square...
Alle har været så venlige, selv om de har meget travlt.
Mrs. Brown skal svømme til Frankrig.
Det lyder hårdt, når man kan tage en båd, et fly eller et tog.
Men det er ikke pointen. Hun har illustreret en eventyrserie -
- og nu vil hun have sit eget eventyr.
Judy har fået sit hjerte knust.
Slår du op med mig? Det er mig, der slår op med dig, Tony.
Hendes første reaktion var at blive nonne.
Men det kom hun hurtigt over, og nu har hun fået en ny hobby.
Hun fandt en gammel trykpresse og starter en avis uden drenge.
Nu mangler vi bare nyheder.
Jonathan gør hende selskab i storskolen i år.
Han brugte ferien på at bygge et fuldt fungerende damplokomotiv.
Men det må jeg ikke tale om, for det er ikke "cool".
Han har fået et nyt look, og hvis nogen spørger, hedder han nu J-Dog -
-og kan absolut ikke lide damptog.
Men mr. Brown har haft allermest travlt.
Han fik for nylig en overraskelse på jobbet.
Det glæder mig at meddele, at vores nye risikoanalysechef er -
-mr. Steve Visby.
Det har givet anledning til noget, mrs. Bird kalder en "midtlivskrise".
Det har medført, at han blender sin mad, maler sit hår -
- og dyrker noget, der hedder "chakrabatik".
Åbn jeres sind, så følger benene efter.
- Tak, Paddington. - Fortsæt det gode arbejde!
Du sendte mig til London for at finde et hjem -
- og det blev bedre, end jeg havde troet.
Jeg har en vidunderlig familie og har fået venner overalt.
Her, kammerat. Værsgo, Wolfie.
Jeg håber, du ville blive glad, hvis du så mig. Kærligst, Paddington.
- Mr. Gruber? - Mr. Brown. Kom ind.
Jeg fik besøg af Madame Kozlova, der er chef for tivoliet.
De ryddede ud og fandt de her gamle kasser -
- fyldt med gamle ting, de troede, var forsvundet for altid.
Hun bad mig om at sælge dem, mens de er i byen.
Det slog mig, at her kunne være noget til din tantes fødselsdag.
God idé.
Se lige her!
- Den er fin, mr. Gruber, men... - Jeg ved det, den skal være perfekt.
Siden onkel Pastuzo døde, er jeg hendes eneste familie.
Og det er ikke hver dag, en bjørn fylder 100 år.
- Hvad med de her rullesko? - Vær nu lidt seriøs, mr. Gruber.
- Din tantes rulledage er nok forbi. - Det har du vist ret i.
- Hvad er det her? - Det må være pop op-bogen.
- Meget interessant. - Jaså?
Madame Kozlovas tipoldemor, som startede tivoliet, var også kunstner.
Hver gang de besøgte en ny by, lavede hun en bog som et minde.
Det her er London.
Mr. Gruber, den er vidunderlig!
Tante har altid drømt om at besøge London, men aldrig haft muligheden.
Men hvis hun så den her, så ville det være, som om hun endelig var her.
- Tante Lucy! - Paddington!
- Kom med mig, tante Lucy. - Åh, ja. Jeg vil se alt.
- Hvad synes du? - Det er vidunderligt.
- Halvanden bjørn, tak. - Pas på trinnet, frue.
Sikke en høflig, ung mand.
Sikke en høflig, ung due.
Åh, Paddington. Du har gjort en gammel bjørn meget lykkelig.
Den er perfekt.
- Nå... Vi har et lille problem. - Har vi?
Denne pop op-bog er den eneste af sin slags. Den er ret dyr.
Mrs. Bird fandt en mønt i mit øre. Måske er der flere.
Det kræver mere end en ørefuld. Du skal bruge 1000 af de mønter.
Lad os se på aben igen. Jeg synes, den er super-duper.
- Jeg kan reparere den. - Det er meget pænt af dig.
Men tante gjorde så meget for mig, da jeg var unge.
Det her er min måde at sige tak på.
Jeg vil finde mig et job og købe den bog.
- Jeg er straks tilbage. Ciao, ciao! - Ciao, ciao, mr. Giuseppe.
Godeftermiddag. Velkommen til Giuseppes barbersalon.
Hvad kan jeg gøre for Dem, hr.? Barbering, pomade eller en børstning?
- En hurtig klipning, tak. - Jeg rydder bare op.
Det er det, jeg vil have. Ryd op bagi og i siderne.
- Ja, men... - Ikke noget "men". Kom så, fart på.
Som De ønsker.
Giuseppes. Må jeg ringe tilbage?
Jeg tror, jeg skal barbere en kunde.
Gudskelov.
Et øjeblik!
- Men jeg vil ikke. - En klipning er ikke farlig, Nelson.
- Kom ind og sid ned. - Vi finder et andet sted.
Det er ikke godt.
Nej...
- De får bare lidt hårprodukt i. - Udmærket.
Færdig!
Det blev faktisk meget bedre end ventet.
- Hvad i alverden er det? - Det er... marmelade.
- Marmelade? - Hårmarmelade.
- Fjern det! - Javel. Med det samme.
Føj! Hvad er der galt med dig!
- Paddington! - Jeg kan forklare det.
Det er ikke så slemt, som det ser ud.
- Er du nogensinde blevet fyret? - Nej, men er du klar til at arbejde?
Det er en hård verden derude. En godhjertet bjørn kan få det svært.
Stol ikke på nogen. Det er derfor, jeg laver min avis alene.
- Handler det om Tony, skat? - Alt handler om Tony.
Ingen hjælper dig med avisen, fordi den er dårlig.
I det mindste foregiver jeg ikke at være en anden.
- G-Man! - J-Dog. Stik mig næven.
Tante Lucy sagde: "Vær høflig og sød, så bliver verden god."
- Hun lyder fornuftig. - Du er sød og succesfuld, mr. Brown.
Jeg er overhovedet ikke succesfuld. Jeg er gråhåret og tyk og knirker.
- Bor den mand ikke på hjørnet? - Det er Phoenix Buchanan.
- Fars kendiskunde. - Han er med i vores platinklub.
- Han er en berømt skuespiller. - Nu reklamerer han for hundemad.
Mrs. Bird er sur, fordi han altid glemmer hendes navn.
Fald til ro. Okay, lidt mere.
Nu er det nok! Undskyld, jeg er frygtelig i aften.
Jeg er utroligt smigret over -
- at være blevet bedt om at åbne dette damptivoli.
Men da Madame Kozlova skabte alt det her -
- tænkte hun ikke på folk som mig, hvad end jeg er...
VIP, berømthed. Jeg hader den slags. West End-legende, også det.
Nej, hun tænkte på folk som jer. Almindelige mennesker.
Så jeg vil bede en af jer om at komme herop og åbne tivoliet.
- Er der nogen frivillige? - Mig!
Ælle, bælle, mig... bjørn.
Lad os få den unge bjørn herop.
Kom, unge bjørnedyr. Heroppe, min lodne ven.
- Glimrende. Hvad hedder du? - Paddington Brown.
Selvfølgelig, du er jo min nye nabo.
Du bor sammen med Henry og Mary og den skønne mrs...
- Jeg formoder, du ved, hvem jeg er. - Ja, du er en berømt skuespiller.
Eller rettere, det var du. Nu reklamerer du for hundemad.
- Man skal jo spise. - Hundemad?
Meget morsomt. Hvorom alting er... Det siges, at hos Madame Kozlova -
- går alle ens drømme i opfyldelse. Hvad ville du ønske dig i aften?
- Nemt. En gave til tante Lucy. - Åh, skat.
Jeg vil købe en pop op-bog om London. Lavet af Madame Kozlova, faktisk.
Problemet er, at den er dyr, så jeg skal bruge mange penge.
Det kan vi nok ikke give dig, men vi kan give dig masser af sjov.
Så hvis du giver mig din pote -
- så erklærer vi hermed Kozlova Damptivoli åbent!
Mange tak. Pragtfuldt. Tak!
- Mrs. Brown? - Vent. Jeg skal lige tale med dig.
- Denne pop op-bog... - Kender du den?
Jeg troede, den var forsvundet. Hvor i alverden har du fundet den?
I mr. Grubers antikforretning. Men jeg har brug for et job.
- Du har vel ikke nogen råd? - Nej, nej.
Du må bare starte fra bunden og arbejde dig op.
Ved du hvad, mr. Buchanan? Du gav mig lige en strålende idé.
Jeg vil være vinduespudser.
Men dog!
Hallo? Er der nogen?
- Hallo? Det er vinduespudseren. - Nej, tak!
- Er du sikker? De er snavsede. - Jeg vil ikke betale!
Måske pudser jeg dem alligevel.
Godeftermiddag, oberst. Ved du godt, at du har en bjørn på taget?
Ja, han pudser vist mine vinduer.
- Skal jeg rense tagrenderne også? - Ja. Tak!
Det kommer ikke mig ved, oberst -
- men jeg ville nødig have en uønsket gæst på min grund.
- Som leder af nabolagsforsvaret... - Er det en officiel titel?
Eller har du bare købt en gul jakke?
- Jeg holder øje med dig, bjørn! - Undskyld!
Her er en lille sang, så du kan komme i gang.
Den får dig på benene, så du kan ordne tingene.
Tag sæbe og vand og bland det sammen.
Stænk det på et vindue.
Skrub det fint og rent, til det skinner pænt.
Skrub det rent. Gør det pænt.
Vask og skrub rub og stub.
Skrub det rent. Vask og skrub.
En dag til, tante Lucy.
Mr. Gruber?
- Du er ikke mr. Gruber! - Forsvind!
Det kan du godt glemme.
Stands! Tyv!
Kom tilbage med den bog!
Indbrud i Grubers Antikviteter. Mistænkte er en lille bjørn -
-iført rød hat og blå duffelcoat.
Stands! Kom tilbage!
Nej!
Kom så, Wolfie.
- Hov! Slip så! - Kom med den!
- Nej... - Godt forsøgt, bjørn.
Stands, Wolfie.
Farveller!
Kom så!
Undskyld. Jeg kommer forbi. Hvem er du?
- Åh nej! - Det var pokkers!
Det der er tante Lucys bog! Hej med dig.
Av! Ikke snuden. Wolfie!
Tak, Wolfie. Kom så! Dygtig dreng!
Okay, okay. Du fik mig.
- Giv mig bogen! - Det kan jeg desværre ikke. Farvel!
- Hvor blev han af? - Stå stille!
- Gudskelov, at du er her, betjent. - Op med... poterne.
Men jeg er ikke tyven. Jeg jagtede tyven, men han...
- Gik han op i røg? - Ja, det gjorde han faktisk.
- Paddington! - Vi tager ham i forvaring.
- Det må være en fejl. - Nej.
Han blev taget på fersk gerning i at stjæle fra Grubers Antikviteter.
Ser man det. Så kom sandheden frem.
Vi åbnede vores hjerter for den bjørn, og vores døre.
I gjorde i hvert fald. Jeg holder min låst, som man bør.
Og alt, hvad han gjorde, var at stjæle fra jer.
Paddington! Åh, nej!
- Paddington! - Du godeste!
Et fint, lille kup, må jeg sige.
Det viste sig at være heldigt, at bjørnen dukkede op.
Strisserne tror, han gjorde det. Vi er uden for fare.
Minsandten, Magwitch. Og sikke en optræden af os.
Ligesom i gamle dage.
Hvorfor den sure mine, Hamlet?
Hvis du har noget at sige, så del det med os alle.
"Det kan ikke ende godt." Ikke det?
Du og din dårlige samvittighed. Vil du hellere stå her og samle støv -
- mens jeg gør mig selv til grin i et spanielkostume på tv -
- eller skal vi gøre stort comeback i West Ends største enmandsshow?
Tak, mine kære. Tak!
Gud velsigne jer! Jeg bukker dybt. Tak.
Ja, det vil koste en formue, Scrooge. Men hvis jeg har ret -
- så er det netop det, denne bog kan give os.
Det her er ikke bare en støvet antikvitet.
På hver side er en lille dame, som peger på en ledetråd.
Hvis vi finder alle ledetrådene, så bliver vi rige igen.
Så er vores hundemadsdage forbi.
- Middagen er serveret, herre. - Tak, Simkins.
Hvis Deres hund, som jeg, foretrækker en høj standard -
- så anbefaler jeg Harley's Gourmet Dindins.
Mere smag, mere af det gode og mere... klasse.
Harley's Gourmet-hundemad. Bør ikke indtages af mennesker.
Alle bedes rejse sig!
Tag en dyb indånding. Husk, hvad mr. Brown sagde.
"Du er ung, og du har ikke gjort noget forkert. Det skal nok gå."
"Så længe du får en retfærdig dommer."
Må jeg bede om ro!
- Åh, nej! - Sagen er Staten mod Paddington...
...Brown.
Ja, han elskede bogen. Han faldt pladask for den.
- Så De talte om, hvor dyr den var? - Ja, men han ville tjene pengene.
Jeg nægter at tro, at unge mr. Brown ville begå indbrud i min butik.
Man fandt poteaftryk her, her og her.
Noget, som senere blev identificeret som marmelade, blev fundet her.
Er det her den samme marmelade?
Ja, det er det.
Phoenix Buchanan, sværger De at sige sandheden og intet andet?
Må mine indvolde blive flået ud og viklet om min hals, hvis jeg lyver.
Fængsel er en alvorlig sag.
Jeg ved det, for jeg var med i "Les Misérables" i tre år.
Mr. Buchanan, De bor på samme gade som tiltalte.
- Og De var øjenvidne til hændelsen? - Ja, det var jeg.
Jeg var sent oppe og hørte ståhej nede på gaden.
Jeg gik ind i mit prisrum, et stort rum over aviskiosken.
Derfra så jeg unge Paddington komme ridende på en rædsom hund.
Mary Brown tegnede den her ud fra bjørnens beskrivelse.
- Så De ham på gaden den aften? - En flot mand, ikke?
- Fortryllende øjne. - Ja, men så De ham?
Deres svar afgør, om bjørnen er skyldig.
- Så De denne mand? - Ak, det gjorde jeg ikke.
Måske har han allerede var forsvundet.
Forbarm Dem over ham! Han er jo kun en unge.
Paddington Brown. Ti år for groft tyveri.
- Men jeg... - Og grov barberbeskadigelse.
Kom med mig.
- Mrs. Brown plejer at læse for mig. - Desværre, min dreng.
Ingen godnathistorier her.
Kære tante Lucy.
Der er sket en hel del, siden jeg sidst skrev.
Der har været nogle problemer med din gave.
Jeg måtte forlade Windsor Gardens og flytte til... et andet sted.
Det er mindre charmerende end Browns hus, men det er ikke så slemt.
Det er en ældre bygning.
Det er faktisk en af de største victorianske bygninger i London.
Og sikkerheden er virkelig god.
Jeg må kun se familien Brown en gang om måneden.
Gad vide, hvad de laver nu.
HAR DU SET DENNE MAND?
Jeg håber ikke, at de glemmer mig.
Selvfølgelig ikke, Paddington. De er jo familien Brown.
De skal nok løse det hele, så jeg kan tage hjem, købe din gave -
-og alt bliver godt igen.
Jeg må bare holde ud så længe.
D.
Så er jagten i gang.
325, 326, 327.
Så er det nu, Paddington. Husk dine manerer.
Godmorgen. Vil du være med til at starte en haveklub?
- Vil du begraves i et dybt hul? - Efter dig.
Spooner, R. Værkstedet. Brown, P. Vasketjeneste.
Nå, vasketøj. Vasketøj... "Vasketøj"!
Det er bare en enkelt rød strømpe. Hvor galt kan det gå?
Godeftermiddag, gutter.
Jeg synes, at den lyserøde farve frisker stedet lidt op.
Klap i og nyd din middag, for det bliver muligvis din sidste.
Okay.
Jeg har været madanmelder. Det er ikke så slemt, som det ser ud.
Det er værre.
- Hvad er det? - Ingen ved det.
Vi har spist det tre gange om dagen i ti år.
Hvorfor taler I ikke med kokken?
Med Knuckles?
Husk to ting, hvis du vil overleve her.
Hold lav profil, og tal aldrig med Knuckles.
- Tak. - Det er en god idé. Hør her...
Får du Knuckles til at ændre menuen -
- så glemmer vi måske, at du fik os til at ligne en flok flamingoer.
- Okay, så gør jeg det. - Nej, lad være.
Tante Lucy sagde, at der er noget godt i alle mennesker.
Hun har tydeligvis aldrig mødt Knuckles.
Undskyld? Mr. Knuckles?
Ja?
- Må jeg tale med dig om maden? - Send en læge til kantinen.
Vil du... klage?
- Nej, ikke klage. - Det var ærgerligt.
For jeg elsker, når folk klager.
- Jaså? - Ja.
I så fald... Den er meget grynet.
Og klumpet. Og brødet... behøver jeg at sige mere?
Jeg synes, vi skal lave om på hele menuen.
Jeg ved, budgettet er stramt, men vi kan i det mindste bruge lidt sauce.
Undskyld, nu skal jeg...
Nej, det gør det bare værre.
Bare rolig, jeg ved, hvordan man fjerner ketchup.
Vent lidt. Var det sennep?
Nej. Det gjorde det bare værre.
Ved nogen, hvad der virker på ketchup? Gutter?
Glem lægen. Send en præst i stedet.
- Hør her, din lille maddike. - Jeg lytter.
Ingen kritiserer min mad.
- Ingen sviner mit forklæde til. - Jeg er med.
Og ingen slår mig i hovedet med en baguette.
Jeg skal nok lave om på menuen. Dagens ret... er bjørnetærte.
Det kan jeg ikke lide!
- Hvad er det her? - En marmeladesandwich.
- Marmelade? - Tante Lucy lærte mig at lave dem.
- Kan du lave sådan en? - Ja.
Træd til side.
Rejs jer op, I feje krystere! Hør efter.
Denne bjørn er nu under min beskyttelse.
Krummer man et hår på hans ryg, får man med Knuckles McGinty at bestille.
Knuckles med stort N.
- Tak, mr. McGinty. - Du skal ikke takke mig endnu.
- Jeg gør intet for ingen for intet. - Hvabehar?
Jeg beskytter dig, så længe du laver den marmelade. Er det en aftale?
Det er en aftale.
Nogen må genkende ham før eller siden.
- Er alt i orden, mr. Gruber? - Der er noget, der ikke stemmer her.
Om aftenen, da indbruddet skete, da unge mr. Brown råbte -
-flygtede tyven ned ad trappen.
Han løb gennem butikken, ud ad fordøren og udløste alarmen.
- Han gik ikke lige gennem butikken. - Ikke det?
Han gik helt herover for at hente pop op-bogen.
Hvorfor tog han ikke smykker eller en vase? De er langt mere værdifulde.
- Han ved ikke meget om antikviteter. - Nej.
Medmindre han ved noget om bogen, som vi ikke ved.
Du tror måske ikke på det, Madame Kozlova, men Paddington er uskyldig.
Vi tror, at den rigtige tyv muligvis ville stjæle din oldemors pop op-bog.
- Pop op-bogen? - Ja, det lyder langt ude.
Er der noget, du kan fortælle os om bogen? Alt kan være til hjælp.
- Det er noget af en historie. - Jaså?
Kom med mig. Jeg vil vise jer, hvor det skete.
Min oldemor, som grundlagde tivoliet -
- var sin generations største kvindelige kunstner.
Hun kunne tæmme løver, spy ild og sluge sværd.
Men hun var mest kendt for sin trapez.
Hun blev kaldt "Den Flyvende Svane".
Hun blev altid overdænget med gaver og tjente en formue.
Men hvor der er en formue, er der også misundelse.
Tryllekunstneren ville have den, så Den Flyvende Svane...
...blev til Den Døende Svane.
Han gik hen til hendes vogn og åbnede hendes pengeskab.
Men i stedet for skatten fandt han en af hendes pop op-bøger.
"12 seværdigheder i London".
De havde trængt ham op i en krig, men han forsvandt.
Ingen så nogensinde ham eller skatten igen.
Jeg vidste, at bogen var speciel. Hvorfor ellers have den i pengeskab?
Du troede vel ikke på det vås?
Madame Kozlova tegnede 12 seværdigheder i London i bogen.
Tænk, hvis de ikke bare er seværdigheder. Tænk, hvis de er...
Ledetråde! Til, hvor hun gemte sin formue.
- Du mener et skattekort? - Nemlig!
Det var derfor, tyven stjal den fra mr. Gruber.
I morgen må jeg besøge hver eneste seværdighed i bogen.
Lad os se, om vi kan finde noget mistænkeligt.
- For mange eventyr, Mary. - Hvad?
Hun er spåkone. Hun spandt dig en ende. Det er sådan, de gør.
- Du er så snæversynet. - Hvad mener du med det?
Manden, jeg giftede mig med havde troet på mig.
- Nå, ham. Han er væk. - Hvad?
Din mand er bare en knirkende olding, ikke Bullseye Brown.
- Bullseye. - Åh, Henry!
Henry. Henry!
Vi hjælper ikke Paddington ved at tage ud på en håbløs jagt.
Vi leder efter chancerytteren her, ikke en pirat og skjulte skatte.
Jeg tror, der er noget, vi har overset.
Jeg tror, han kendte historien om Kozlova-formuen.
Han løber rundt derude og leder efter den lige nu.
Bedstefar, i aften tager vi ud på jagt efter ledetråd nummer to.
Sted: Saint Paul's Cathedral.
Men hvordan sniger man sig uset ind? Søster Isabella gør sin entré.
Så står vi op. Det er marmeladetid.
Sådan, gutter. Held og lykke.
- Mr. McGinty? - Hvad vil du?
Sagen er den, at jeg faktisk er uskyldig.
Har du nogen råd om, hvordan jeg bliver renset, nu hvor vi er venner?
Venner? Jeg er din chef, ikke din kammerat.
- Efter dig. - Så du kan dolke mig i ryggen?
Nej, fordi det er høfligt.
Tante sagde: "Vær høflig og sød, så bliver verden god."
Du var foran mig, nu er du bag mig. Det gør dig til et fjols.
Ingredienserne står derovre.
- Skal du ikke hjælpe mig? - Nej. Se så at komme i gang.
Men 500 sultne fanger skal have morgenmad.
- Vi skal bruge 1000 appelsiner... - Regel nummer et: ingen snak.
Regel nummer to: ingen nynnen.
Eller sang eller noget andet, der udtrykker hygge.
Den er godt nok tung.
Kom nu, brug alle dine kræfter.
Hjælp.
- Sækkene er meget tunge. - Så tag en ad gangen.
Ja, en ad... gangen.
En saftig appelsin.
RENSERIARBEJDER ANKLAGET FOR PENGEVASK
To saftige appelsiner.
Tre saftige appelsiner.
- Fire... - Hvad laver du nu?
- Jeg tager en ad gangen. - En sæk ad gangen!
Undskyld. Det er et stressende arbejdsmiljø.
- Tante Lucy sagde... - Jeg har fået nok af tante Lucy!
Hun lyder som en gammel hejre i mine ører.
Hvabehar?
Jeg sagde... at din tante Lucy -
- lyder som en af de mest naive, godtroende, dumme...
Hvad foregår der? Hvorfor kigger du sådan på mig?
Er der ikke varmt herinde? Glemte jeg at slukke for ovnen?
Det kaldes "at stirre arrigt".
Tante Lucy lærte mig at gøre det, når folk var ubehøvlede.
Det ved jeg godt. Det var mig, der opfandt det blik.
Men det er ret godt af en bjørn.
Mr. McGinty, jeg ligner muligvis en forbryder, men jeg er uskyldig.
Hvis du ikke vil hjælpe med at rense mit navn, så hjælp med marmeladen.
- Fint, jeg skal nok hjælpe. - Tak.
Men jeg er ikke til megen nytte.
- De er ikke skabt til madlavning. - Det ved jeg nu ikke.
Det ligner et par glimrende appelsinpressere.
Appelsinpressere?
God. Nej. Bedre.
Tomat. Flot. Ja. Perfekt.
Vi må være forsigtige med knive. Tante sagde, at fornuftige bjørne...
- Hvor har du lært det? - Det vil du ikke vide.
Det er virkelig flot.
- Nu? - Nu.
Nu skal sukkeret i. Det forvandler saften til marmelade.
- Hvor meget? - Meget.
Mere.
Et skvæt citron, en knivspids kanel -
-og en smule mere sukker.
- Er den god? - Det er for tidligt at sige.
Det ved vi først, når den er størknet.
Saint Paul's Cathedral er en af Londons mest berømte seværdigheder.
Desværre er den store kuppel lukket i dag -
- da en af dens statuer blev ødelagt i en bizar ulykke i går.
- Undskyld? Hvad er der sket her? - En nonne gik amok.
- Er det sandt? - Det kan ske.
Politiet er ved at afhøre dem.
Stands, søster! Du går ingen steder, før politiet giver dig lov.
Vend om!
Men hvis I spørger mig, så slap den sande skurk væk.
- Hvorfor siger du det? - Fordi jeg så hende.
Jeg patruljerede i den øvre kuppel og så nonnerne paradere under mig -
-da jeg pludselig fik øje på noget.
En af dem gik væk fra de andre og hen til hviskegalleriet.
- Kun Herren ved, hvad hun lavede. - C.
Men hun skulle ikke slippe godt fra det med mig som vicesikkerhedschef.
Hallo!
Kalder alle enheder! En usædvanligt smuk nonne laver ravage i kuplen.
Aktiver nødproceduren. Stop den smukke søster!
Jeg løb med lynets hast.
Men da vi havde spærret stedet af, var hun forsvundet ud i natten.
- Godaften, min søn. - Godaften, Deres Nåde.
Hun var den smukkeste kvinde, jeg har set i lang tid.
- Kan du beskrive hende? - Med fornøjelse.
Mine herrer. Til morgenmad serverer kok McGinty en appelsinmarmelade -
- serveret på et leje af varmt brød uden skorpe -
- toppet med endnu et stykke varmt brød uden skorpe.
Bon appétit!
To muligheder: Tag det eller lad være!
- Er alt i orden, Knuckles? - Ja.
- Hvorfor spiser du så ikke med? - Jeg har ikke lyst.
- Er du bange for, hvad de siger? - Nej.
Hvad siger de? Kunne de lide det? Hvad sagde de?
- Jo... - De hadede det. Jeg vidste det!
Min far sagde altid, at jeg var uduelig, og han havde ret!
- Knuckles. Knuckles! - Hvad er der?
Kom og se.
Kom.
Paddington. Jeg har en underlig, varm følelse i maven.
- Det kaldes stolthed, Knuckles. - Jeg kan ikke lide det.
- Har I noget andet? - Hvad?
- Til dessert. - Nej!
Vi kan desværre kun lave marmelade.
- Men hvis I har nogen opskrifter... - Den flok?
Du spilder tiden. De kan ikke kende forskel på pektin og paprika.
Min bedstemor lavede en vidunderlig chokoladeroulade.
Jeg tror, jeg kan huske opskriften.
Charley Rumble laver en ond æblekage.
Og jeg kan lave jordbær-panna cotta med granatæbleglasur.
- Det lyder godt. Ikke, Knuckles? - Jo.
Så lad os komme i gang.
Fin roulade, Spoon.
Tak, Phibs.
- Værsgo, Paddington. - Knuckles dog!
De petit fours skal være klar nu!
Undskyld, Professor. Hvad ville tante Lucy sige?
- "Brug altid en kagegaffel." - Udmærket.
- Vil du smage, inspektør? - Tak, Paddington.
Karamel!
FÆNGSEL, KÆRE FÆNGSEL
"Og det viste sig, at monsteret ikke var så slemt alligevel -
- og de blev alle bedste venner. Slut."
Så er det sengetid, folkens.
I har brug for jeres skønhedssøvn. Det er besøgsdag i morgen.
Besøgsdag?
Jeg håber, I har gode nyheder.
Den sidste måned har disse tre lusket rundt ved Londons seværdigheder.
Vi tror, det er en tyvebande.
- De bruger bogen som skattekort. - Det er en teori.
- Ved I, hvem de er? - Ikke endnu, min kære.
Måske skulle jeg tage et kig.
Det her er en privat samtale.
Det er min ven, Knuckles. Og det er Phibs, Spoon -
- Stikker-Jimmy, T-Bone, Professoren, Pibende Pete -
- Double Bass Bob, Farmer Jack, Mad Dog, Johnny Cashpoint -
- Sir Geoffrey Wilcott... og Charley Rumble.
Det er en fornøjelse at møde jer.
Det er en lettelse at vide, at Paddington har så gode venner.
Vil I have os undskyldt et øjeblik? Hvad har du gang i?
- Jeg taler med de rare mænd. - "Rare mænd"?
Mary, vi kan ikke stole på dem. Se på dem.
Det kalder jeg et forbryderalbum. De er gyselige!
Og den skæggede bavian i midten har knap nok to hjerneceller.
Vi kan stadig høre dig, mr. Brown.
I slukkede lyset. Mikrofonen sidder på den anden side.
Der står "mikrofon" på den.
Mine herrer, hvis jeg har fornærmet jer...
Bare rolig. Vi holder af den lille fyr.
Og hvis nogen kan kende en forbryderbande, så er det os.
- Vi ville sætte pris på hjælpen. - Kom nu.
- Nå, Knuckles? - Jeg genkender ikke nogen af dem.
Det kan jeg ikke kommentere på.
Dine venner er på vildspor, knægt.
En nonne, en beefeater og en konge...
Det lyder mere som en kostumefest end en forbryderbande.
Hvad gør vi så nu?
Pas på! Undskyld, jeg bliver gnaven, når jeg ikke har fået morgenmad.
Nøgler, nøgler...
Pokkers!
- Du må ikke parkere her. - Parkere? Jeg henter skrald.
Nej, du gør ej, solstråle. Du læser i arbejdstiden.
Jeg melder dig og din hat.
- Godmorgen, miss Kitts. Oberst. - Godmorgen.
- Judy bad mig aflevere dem her. - Propaganda!
I spilder tiden med det bras.
Alle ved, det var jeres bjørn, der gjorde det.
- Gaden er et bedre sted uden ham. - Hvad?
Det er den skabede hund!
Du skal på internat! Du gør uden tilladelse i et tætbebygget område.
Kom med dem, Mary. Jeg må sælge dem under bordet, men folk køber dem.
Det er et godt blad. Det har fået folk til at ændre mening om bjørnen.
- I skal bare finde tyven. - Vi prøver.
- Ved du, hvor han er, Feathers? - Bag dig.
- Hvabehar? - Halløjsa!
- Mary? - Hej, Phoenix.
Kom indenfor. Jeg vil høre alt om efterforskningen.
Der sker mystiske ting over hele byen.
Sære personer dukker op ved alle seværdighederne i bogen.
Jeg ved ikke rigtig. Måske er det bare et sammentræf.
Henry siger, at jeg lader fantasien løbe af med mig.
Du er en kunstner, ligesom mig.
Vores fantasi vandrer frit som bisonokserne på sletten.
Men i netop dette tilfælde tror jeg, at gode, gamle Henry har fat i noget.
Men jeg har gode nyheder, som måske kan muntre dig op.
Det ser ud som om... kryds fingre -
- at mit enmandsshow er blevet finansieret.
Det er monologer og sange med mine mest kendte karakterer.
Vil du have en lille forsmag?
Forestil dig mørke, og pludselig lyser projektørerne på mig.
Du ser bedrøvet ud, Mary. Kan du ikke lide musicals?
Jo da... Det er bare uretfærdigt, at Paddington sidder i fængsel...
- ...mens livet bare går videre. - Jeg ved det.
Det må være svært at acceptere, at han vandt.
- Manden med de smukke, blå øjne. - Hvabehar?
Manden på plakaten, som du tegnede.
Hvordan ved du, at han havde blå øjne?
Det er bare en blyanttegning.
Jeg må selv have farvelagt ham.
- Phoenix Buchanan? - Han er en mester i forklædning.
- Hun er blevet skør. - Tænk over det.
- Nogen derude kender til formuen. - Den påståede formue.
Og Knuckles sagde, at det ikke var en forbryderbande.
- Fordi der kun var én mand. - Feathers vidste det hele tiden.
Hvem er Feathers?
- Papegøjen i aviskiosken? - Nej.
Kan vi lige vende tilbage til Jorden?
Phoenix Buchanan er en respekteret, prisbelønnet skuespiller -
- og medlem af vores platinklub. Han er ingen tyv.
Men lad os antage, at jeg tager fejl -
- og at spåkonen, forbryderen og papegøjen har ret.
I har ingen beviser.
Hvis I vil mig noget, så sætter jeg plakater op.
- Han har ret. - Jeg tror på dig, Mary.
Skuespillere er nogle af planetens mest onde og luskede mennesker.
- Er de? - De lever af at lyve.
Hvis vi skal fange en, så må vi have en idiotsikker plan.
Paddington?
- Knuckles? - Jeg har et forslag, knægt.
Gutterne og jeg har talt. Hvis du skal renses, så får du brug for os.
- Familien Brown mener det godt. - Men kun en tyv kan fange en tyv.
Hvis vi kan komme ud herfra, så kan vi hurtigt finde ham.
- Men det ville indebære en flugt. - Ja, og vi har en plan.
Men det kræver fire mand, så vi har brug for din hjælp. Hvad siger du?
Det er sødt af jer, men tante Lucy ville ikke bryde sig om en flugt.
Familien Brown finder tyven. Jeg må bare være tålmodig.
Du vil muligvis ikke høre det, men før eller siden -
- glemmer familien Brown dig. Det gør de altid.
De går glip af et besøg, så to.
Før du ved af det, har du ikke et hjem at vende tilbage til.
Du tager fejl, Knuckles. I tager alle sammen fejl.
Sådan er de ikke. De kommer i morgen med gode nyheder. Vent og se.
- Hallo? - Judy Brown fra Portobello Express.
- Er det til skoleavisen? - Ja.
Vi tænkte, at Phoenix Buchanans agent ville være meget interessant.
Det har I ret i, men vi har kun to minutter.
Og kun fordi I har morgenmad med. Lækre boller, forresten.
Her kommer han.
Hej, Joe! Sikke en overraskelse. Hvad laver du her?
- Post. Hvordan har Paddington det? - Han er en sej, lille bjørn.
- Hils ham fra mig. - Det skal jeg gøre, Joe. Farvel.
"Mr. Buchanan."
- Hvornår ser vi ham på scenen igen? - Phoenix? Der kan godt gå lang tid.
Misforstå mig ikke, han er en fremragende skuespiller.
Men der er et lille problem.
Han vil ikke samarbejde med andre. Han mener, de udvander hans talent.
- Miss Fanshaw? - Frokost med en kendt producent.
- Hvor skal I hen? - The Ritz, skat! Lækre boller.
Du godeste! Kom indenfor.
Pakken er leveret. Jeg gentager: Pakken er leveret.
Fra Barkridge's. Hvor er du heldig, Phoenix.
- Hallo? - Phoenix?
Felicity! Jeg var begyndt at tro, du havde mistet mit nummer.
Jeg har to minutter, så vi må skynde os.
Vi skal spise frokost med en kendt producent.
Sikke herlige nyheder. Hvor?
- The Ritz, skat! - Jeg er på vej.
- Lækre boller, forresten. - Hvabehar?
Lækre boller.
Tak, skat. Jeg har aldrig fået klager.
Handsker, nøgler og ud.
Mary?
"Hvor alle dine drømme går i opfyldelse."
Luk op!
- Hej, skat. - Er du blevet vanvittig?
Jeg vil bevise, at det er Phoenix.
- Det her er indbrud! - Vi har ikke ødelagt noget.
Hvorfor skulle Phoenix stjæle en pop op-bog? Han er millionær!
Der tager du fejl. Han har stor gæld.
Så han har et par regninger... Det var godt nok en dyr ansigtscreme.
Han har ikke en rød øre. Lad os finde bogen og smutte.
Min kravat.
- Nå? - Intet.
- Vi må have overset noget. - Der er intet at finde. Kan vi gå?
- Se, Henry. Gulvtæppet. - Ja, det er flot.
Løft mig op. Skynd dig!
Ja!
- Et hemmeligt rum. - Det er et loft.
- Et hemmeligt loft. - Alle huse på gaden har et loft.
Se, det er et helt normalt... Gud, han er en særling.
Se, Henry. Nonnen, tyven, kongen.
- Vi havde ret! - Undskyld, "vi"?
Jeg har aldrig...
- Skynd dig! - Ned!
Du er ærligt talt henrivende!
Hallo?
Hvem er det? Giv jer til kende!
Henry?
- Goddag, Phoenix. - Hvad i alverden laver du her?
- Jeg kunne spørge dig om det samme. - Jeg bor her. Det er mit hus.
Og jeg... forsikrer det.
Og for vores platinklubmedlemmer -
- laver vi en årlig hjemmeinspektion for at efterprøve sikkerheden.
Iført pyjamas?
- Med din kone? - Det føles ret sikkert.
Hej, Phoenix. Jeg hørte dig slet ikke.
- Hun hjælper til, når vi har travlt. - Det lyder ganske... troværdigt.
Gør det? Glimrende! Det glæder mig at kunne sige, alt er helt i orden.
Jeg tager ind på kontoret og får det registreret. Jeg håber, vi ses snart.
Bestemt. Måske ikke iført pyjamas næste gang.
- Han er så fjollet. - Farvel.
Pyha, den er her stadig! Tak, Larry, Johnny og alle Avenues spøgelser.
"Det var tæt på, hvad? For tæt på, hvis du spørger mig."
Tag det roligt, MacBeth. Fat mod! Vi er næsten i mål.
Jeg har fulgt denne dame gennem hele London -
- og fundet hver eneste af hendes snedige, små ledetråde.
"Ja, men hvad betyder de? Det er bare en masse bogstaver."
"Tværtimod, min ven. Det er slet ikke bogstaver."
"Det er noder."
Nemlig, Poirot. Og jeg tror, jeg ved præcis, hvor de skal spilles.
Vent! Det er en utrolig historie.
Men det beviser kun, at Phoenix beholder sine gamle kostumer.
Kom med bogen med hans fingeraftryk, så har vi en sag.
- Indtil da kan jeg ikke hjælpe jer. - Hvad?
Hvor skal hun hen?
- Hvad gør vi nu? - Det ved jeg ikke.
Nu kan vi da fortælle Paddington, at vi ved, hvem der gjorde det.
- Åh, nej. - Hvad er der?
- Vi glemte besøgstiden. - Åh, Paddington.
- Paddington! - Tante Lucy?
- Tante Lucy! - Paddington!
Hvad laver du her? Jeg troede, du var derhjemme.
Jeg har desværre intet hjem længere. Jeg sidder nemlig i fængsel.
Og selv familien Brown har glemt mig.
Paddington?
- Knuckles? - Vi tager af sted ved midnat.
Hvis du vil rense dit navn, så er det nu eller aldrig. Er du med?
Jeg er med.
Så er der fyraften.
Her sker alligevel ikke noget. De har været eksemplarisk på det seneste.
Lyset slukkes!
Sandwicher!
- Paddington! - Jeg kommer.
Held og lykke, lille bjørn.
Det her er livet, gutter. Frihed!
Få hende ned, Spoon.
- Der er vores billet væk herfra. - Hvad mener du? Hvor skal vi hen?
- Fortæl ham det, Knucks. - Skulle vi ikke rense mit navn?
- Beklager, knægt. Nye planer. - Hvad?
- Vi forlader landet. - Og du skal med os.
Men... I løj for mig.
Nej, sådan var det ikke. Vi gjorde dig en tjeneste.
Hvis vi havde sagt sandheden, var du aldrig taget med. Det her er bedre.
Vi skal lave marmelade sammen.
Det vil jeg ikke, Knuckles. Jeg vil rense mit navn og tage hjem.
Du sagde, at du ville hjælpe mig. Du lovede det.
Beklager, knægt. Det kan jeg ikke.
Paddington!
Lad ham gå. Hvis han vil anholdes, så er det hans valg.
- Hallo? - Hej, Jonathan. Det er...
- Vi er ikke hjemme nu. - Men læg en besked.
Hej, det er mig. Paddington.
Jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
Jeg ville bare fortælle, at jeg er flygtet fra fængslet.
Jeg er på flugt, går jeg ud fra.
Det var ikke min mening, men Knuckles sagde, at han ville få mig renset -
-så jeg kunne komme hjem.
Men han er væk nu, og jeg er alene.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg ringer. Jeg ville vel bare sige...
...farvel.
Hallo? Ja, det er Paddington.
Undskyld, jeg flygtede. Jeg troede, I havde glemt mig.
Vi ville aldrig glemme dig. Du er en del af vores familie.
- Og vi ved, hvem tyven var. - Phoenix Buchanan.
Men han er forsvundet sporløst.
Vi har ledt ved alle seværdigheder i bogen.
- "Hvor drømme går i opfyldelse." - Hvorfor siger du det?
Det stod på sidste side i bogen. Det minder mig om tante Lucy.
Hvor bizart.
Jeg så nøjagtig samme vending på et stykke papir hjemme hos Phoenix.
Jeg har set det før. Se! "Hvor dine drømme går i opfyldelse."
- Orglet? - Kozlova gemte nok sin formue der.
- Til tivoliet! - For sent. De rejser i dag.
- Fra Paddington Station. - Klokken 6.35.
- Vi kan nå det. - Paddington, tag hen på stationen.
Hvis vi finder Phoenix og bogen, så beviser hans fingeraftryk alt.
Men det er langt væk, mr. Brown...
Vi ses der.
Ryd vejen, det er en skraldenødsituation!
Medborgere! Jeg har lige fået oplysninger.
Bjørnen er flygtet og kan være på vej hertil.
Jeg har øget panikniveauet i nabolaget til vildt hysteri!
- Flyt dig, mr. Curry! - Paddington er ikke på vej hertil.
- Hans navn skal renses. - Og vi får ham hjem!
- Vi vil ikke have ham her. - Nej, det har du aldrig villet.
Så snart du så ham, besluttede du dig. Men sådan er Paddington ikke.
Han ser det gode i os alle, og på en eller anden måde finder han det.
Det er derfor, han får nye venner overalt.
Og det er derfor, Windsor Gardens er et bedre sted, når han er her.
Han ville ikke tøve, hvis nogen af os havde brug for hjælp.
Så træd til side, mr. Curry, for nu kører vi.
Godt forsøgt, Brown. Jeres plan er gået i stå, ligesom jeres bil.
Prøv chokeren. Du drukner den.
Træd på koblingen, og sæt den i 2. gear.
Jeg tæller ned. Tre, to...
- Det her er ulovlig gennemkørsel! - Brug alle kræfter.
- Skub ikke den bil! - Hent Paddington hjem!
Ja!
Hold lav profil, Paddington, og husk, at du er en affaldsspand.
Du er en almindelig skraldespand, som er ude at gå en tur.
- Tak. - Det var så lidt.
Her er intet at se, betjent. Bare en affaldsspand.
Det er godt at være en affaldsspand.
Mine herrer.
- Paddington! - Mr. Brown! Han er på toget!
Bare rolig, jeg klarer det selv!
- Vi må indhente det tog. - Hvordan?
Jeg har en idé.
Godmorgen og velkommen om bord.
- Må jeg byde på et glas champagne? - Ja, mange tak.
Det er skønt at komme lidt væk efter det med den modbydelige bjørn.
- Kedeltryk: 225, vand, luftafbryder. - Godt gået, J-Dog.
Jeg hedder ikke J-Dog. Jeg hedder Jonathan Brown og elsker damptog.
- For Guds skyld! - Det er jeg frygteligt ked af.
Du skal ikke tysse på mig, Gertrude! Jeg fik kold væske på mig.
Gerald, nu skal du være stille.
Ja, Gertrude.
Klokken er 7.00, og her er nyhederne fra BBC.
Fire fanger flygtede fra Portobello-fængslet i aftes.
Fangerne lader til at være sporløst forsvundet.
Bortset fra Paddington Brown, som blev set på et tog mod Bristol.
Politiet forventer snart at kunne anholde ham.
Den lille stakkel. Han må være et sted dernede nu.
Burde vi ikke hjælpe ham, Knuckles?
Hvordan det? De vil bure os inde og smide nøglen væk.
- Det ved jeg, men han er vores ven. - Hold dig til planen.
Jeg gør intet for ingen for intet.
Nå, bedstefar... sandhedens øjeblik.
D... D.
A, A.
Bogen!
KANDISEREDE ÆBLER
- Hvad laver han? - Det ved jeg ikke.
- Paddington! - Han kan ikke høre os.
- Kan det køre hurtigere? - Så skal jeg bruge mere kul.
Kør op på siden. Jeg springer over.
- Jeg tager med dig. - Prøv at stoppe os.
Så kom da!
Er du klar? Spring!
Åbn jeres sind, så følger benene efter.
- Mr. Brown! - Mrs. Bird!
C.
Og til sidst, E.
Det virker.
Halløjsa! Hvor er du smuk.
West End, her kommer jeg.
Godmorgen.
Nej! Hvad var det?
D, F, D...
Kom tilbage med den bog!
Hvor skal du hen, bjørn?
Et tog ender, som vi alle gør.
Ud går bjørnen, jagtet af en skuespiller.
- Phoenix Buchanan. - Mrs. Bird?
Nå, nu kan du huske mig?
Det må jeg sige! Kavaleriet.
En gammel kone, en lille pige og en forsikringsmand. Hvad gør jeg?
Jeg skal sige dig, hvad jeg vil gøre.
- Jeg vil stikke dig en på næsen. - Det er ikke en god idé.
Scenekamp, niveau fire.
Der, hvor jeg kommer fra, kammerat -
- lærer man aldrig at tage en kniv med til en ildkamp.
Den der skyder med plasticpile.
- Ja, det gør den også. - Sværdet, derimod, ser skarpt ud.
Træd tilbage, alle sammen.
Værsgo, hr. En stor pavlova. Velbekomme.
Goddag, hr. dommer. Flot hår!
- Paddington! - Mrs. Brown!
Jeg har en idé.
Godt, godt. Glimrende. Og nu til jeres lodne ven.
Sæt farten ned, Jonathan.
Halløjsa! Sikke en snedig, lille bjørn.
Bare rolig, jeg kan et lille trick, som Harry Houdini plejede at bruge.
Spring, Paddington. Jeg griber dig. Nej!
Farvel, bjørn.
Bullseye!
Stop toget, Jonathan!
Kom så, gutter!
Knuckles, du kom tilbage.
- Jeg kan ikke lave marmelade alene. - Tak, alle sammen.
- Paddington? Han er brandvarm. - Vi må hellere få ham i seng.
- Mor! - Han har det ikke godt.
Han skal nok klare sig. Ikke sandt, lille ven?
- Paddington! - Hvor er jeg?
Du skræmte os lidt, men du er hjemme nu.
- Hjemme? - Ja, se.
- Politiet indså, at de have fejlet. - Phoenix Buchanan er blevet anholdt.
Og han er ikke længere medlem af vores platinklub.
- Så... - Du er en fri bjørn.
- Hvor længe har jeg sovet? - I tre dage.
- Tre dage? Men det betyder... - Det er tante Lucys fødselsdag.
- Jeg fik ikke sendt noget. - Det er okay, Paddington.
Nej, det er ej, mrs. Brown.
Tante Lucy gjorde så meget for mig, da jeg var lille.
Uden hende var jeg aldrig kommet til London.
Det eneste, jeg ville, var at gøre hende stolt.
Men nu vågner hun uden en gave og tror, at jeg har svigtet hende.
Din store tosse. Det tror hun absolut ikke.
- Ikke det? - Kom med os.
Her kommer han!
- Hvad laver I her? - Vi ville sige tak.
For alt, hvad du har gjort for os.
Uden dig havde vi aldrig mødt hinanden.
- Du hjalp mig med at bestå prøven. - Jeg ville være låst ude permanent.
Du har meget at være stolt af.
Da vi hørte, politiet ville beholde pop op-bogen som bevis -
- tænkte vi, at vi ville finde en anden gave til tante Lucy.
- Så vi slog os sammen. - Jeg talte med flyvevåbnet.
- Vi tror, hun vil elske det. - Jamen, hvad er det?
Du ville have, at tante Lucy skulle se London, ikke?
Det har altid været hendes drøm.
Vi tænkte: "Hvorfor kigge på London i en bog -
-når hun kan se den ægte vare?"
Lukker du lige op?
Paddington.
Tillykke med fødselsdagen, tante Lucy.
MIN SCRAPBOG
TANTE LUCYS FØDSELSDAG
BJØRNENE PÅ TUR I LONDON
KNUCKLES, PHIBS OG SPOON BENÅDET
KNUCKLES' SANDWICHER! EKSFANGE ÅBNER RESTAURANT
SALGET EKSPLODERER!
MARY BROWN SVØMMER OVER KANALEN!
JUDY VINDER EN PRIS! PORTOBELLO PRESS ANSÆTTER
FULD KRAFT FREMAD! JONATHAN BROWN GØR DAMPTOG COOL IGEN
HENRY BROWN FORFREMMET
PHOENIX BUCHANAN MISTER REKLAMEKONTRAKT
PHOENIX BUCHANAN DØMT I DAG!
Phoenix Buchanan.
De har vist Dem at være en afskyelig forbryder.
Og en skændsel for det ædle skuespilfag.
Jeg idømmer Dem ti års fængsel -
- og jeg foreslår, at De bruger tiden bag tremmer fornuftigt.
Det skal jeg nok.
SEKS MÅNEDER SENERE
Tak! Tak!
Det lader til, at jeg ikke havde brug for West End trods alt.
Bare et tvangsindlagt publikum.
Hvor er jeg slem! Vagter, bur mig inde! Nej, det har I allerede gjort.